EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
God kväll.
Terrace House handlar om sex främlingar som bor ihop
och vi får se dem interagera.
Vi har bara ställt huset och bilarna till förfogande.
Det finns inget manus.
I förra veckans avsnitt...
En pojke som drömmer om att bli Spindelmannen.
Han är sex år, eller hur?
Du säger att du inte vill bli skådis, utan helt enkelt vill bli Spindelmannen.
Att du vill kunna producera spindelväv med händerna.
Jag ifrågasätter om du borde säga det till folk.
Jag vill se dig ha mer realistiska mål.
Alla tjejerna i huset är överens om
att han är mentalt omogen och svår att vägleda.
-Absolut. -De har alla moderskänslor
och försöker så snällt att motivera honom.
De hoppas säkert att han slutar vara så barnslig.
Speciellt eftersom alla tre har egen drivkraft.
-De är självständiga. -Sen såg vi...
-Jag minns. -Dejten mellan Haruka och Yusuke.
För att vara ärlig...
-Jag är intresserad av dig. -Okej.
Så om du vill träffa mig en tredje gång
kan det bli en dejt med det i åtanke? Fyrverkerifestivalen, till exempel.
Jag tycker mycket om dig,
men just nu gillar jag dig som person,
inte som en kärlekspartner.
-"Som person"? Va? -Hon gillar inte honom.
Att få höra det verkar vara återkommande för Yusuke.
Jag blir lika frustrerad varje gång han dyker upp.
Det var fel av Haruka att säga
att hon gillar gosedjursliknande personer som han.
-Grymt. -Han trodde att hon gillade honom.
-Hon gav honom hopp. -Absolut.
Han stämde in på det hon gillar och trodde det var fullträff.
Så klart.
Men han spelade i fel bingohall.
"Va? Inte här?
Inga rätta siffror alls?"
-Det är normalt att följa strömmen. -Ja.
Hon gick för långt.
Det är förståeligt att man visar känslor när man samtalar.
-Det skulle jag också göra. -Det är bara naturligt.
Man vill att de ska må bra och man vill bli omtyckt.
Det är som att fiska.
-Det var tomma ord. -Sen...
Vi avslutade kapitlet om Kennys och Risakos romantiska resa.
-Tack vare dem har vi nu nya. -Dags för nåt nytt.
De nya verkar proaktiva.
Jag har ett skrivjobb som börjar i slutet av oktober.
Att bo i huset är ett steg mot att hjälpa mig nå mina mål
och göra min vision till verklighet.
-Han är troligen italienare. -Ja, italienare.
-Och mangakonstnär. -Vi såg honom rita.
Eftersom de båda är konstintresserade kanske han får Kaoris uppmärksamhet.
Han lever på att rita.
Vi fick se undre delen av ansiktet.
-Han har fin hy. -Vi såg honom knappt.
Det är viktigt att vi får se ovanför näsan.
Hans panna kanske är så här hög.
-Jaså? Så hög? -Man vet aldrig.
Hur kan vi veta? Inte en chans.
Vad hoppas du få ut av det, Emi?
-Jag vill bli kär. -Jaså?
-Hon verkar gullig. -Troligen en collegeelev som vill bli kär.
-Ska vi titta? -Ska vi?
-Vi får se ansikten idag. -Ja.
Vad gör vi om killen verkligen har en abnormt hög panna?
Kameran kommer att panorera upp.
Den är för hög! Den tar aldrig slut!
Vi kan bara se hela kroppen i vidvinkel.
VECKA FEMTON
EN MANS VÄRDE BESTÄMS AV HANS JOBB
-Vilken folksamling. -Så många.
-Det är semestertider. -Det är så varmt.
-Ja. -Så varmt...
SO1 GALLERY HARAJUKU, TOKYO
-Är det inte här? -Här?
Det är lång kö.
Jag ser Kaori.
-Tack för att ni kom. -Så klart.
-Jag hejar på dig. -Tack så mycket. Tack.
-Jag har aldrig sett den stilen. -Inte jag heller.
-Baletten. -Ja.
Den här teckningen är min favorit.
Kaori sa att i New York måste hunden vara i en väska på tunnelbanan.
Den här ägaren tyckte synd om hunden,
så hon gjorde hål i en IKEA-påse för hundens ben.
Vad bra.
-Visst är den kul? -Jag älskar den.
-Jag såg henne rita den hemma. -Jag minns.
-Den ser bekant ut. -Är det en flygplatshund?
Där är ni.
-Bra jobbat. -Tack för att ni kom.
-Tack så mycket. -Ses vi hemma?
-Vi ses där. -Okej.
-Vi ses sen. -Hej då.
-Det var så varmt idag. -Ja. Men imorgon...
-Ska det regna? -Det kommer en tyfon.
-Regn igen? -Det är en tyfon.
-Är det samma sak som regn? -Ja.
Men mycket mer vind.
Just det, den blåsiga sorten.
-Jag är hemma. -Se på dig.
-Fint att se dig. Jag är hemma. -Vad du är uppklädd.
Jag hade vernissage på min galleriutställning.
-Så jag klädde upp mig. -Vad fint.
-Bra jobbat med utställningen. -Ja.
Tack för att ni kom dit.
-Det var ett fantastiskt event. -Ja.
Det var en fin känsla att se dem som jag fick kontakt med som frilans
och att de gratulerade mig till hur jag utvecklats.
-Som att du uppnådde ett mål. -Precis, och...
Det gör mig glad att tänka på nästa steg.
Blir det ett större galleri?
Ja, jag vill ha en ny utställning.
Men jag måste tänka på mina verk
från de senaste tre åren och nästa steg.
-Jag tror jag fattar. -Du har nått ett långsiktigt mål.
Ja, och jag pratade om det med Shohei...
Det har varit min dröm att jobba med Hermès.
Nyligen kontaktade jag nån på Hermès.
Jag har inget planerat med dem ännu, men när det hände
kändes det som om jag tar de rätta stegen mot att göra min dröm sann.
Oavsett om det händer.
Jag började tänka: "Om jag jobbar med dem, sen då?"
Jag har börjat tänka längre in i framtiden.
Det är så coolt att du kommit så långt.
-Jag jobbade länge på det. -Ja.
Det krävs ansträngningar. Uthållighet.
Wow.
SHINJUKU, TOKYO
JAPANS UNDERHÅLLNINGSAKADEMI
När jag berättade om den här workshopen...
...trodde du att det handlade om skådespeleri, eller hur?
Jag läste fel, det är en scenstridslektion.
Det är vad vi ska göra idag.
-Ska vi slåss? -Det verkar så.
-Det var nytt. Hoppas jag kan. -Det går bra. Vi gör vårt bästa.
-Det blir intressant för Ruka. -Ja.
-Han vill ju vara med i Marvel. -Och bli Spindelmannen.
-Hej. -Hur är det?
Det visade sig att det är en scenstridslektion idag.
Jag minns. Du sa det igår.
-Vi börjar med grundläggande slag. -Okej.
Ett...
...två...
...tre...
...fyra...
...fem...
...sex...
...sju...
...åtta...
Och vila.
Sen lägger vi till en berättelse till rörelserna.
Jag spelar killen som låg med din tjej.
KOTARO YOSHIDA, 48 INSTRUKTÖR
-Din tjej... -Är du killen?
-Va? Jag har inte gjort nåt. -Stötte du på min tjej?
-Nej, det var hon som stötte på mig. -Va?
Tror du att du är rolig?
Lägg av.
Det blev ett sorgligt slagsmål.
Han blev bedragen och nu är han besegrad.
Vi ser på ett annat par.
-Du åt min mat, eller hur? -Nej.
-Jag sparade den i kylskåpet. -Ja, men det stod inget namn.
Jag såg fram emot det hela dagen.
-Hur skulle jag kunna veta det? -Hur vågar du?
Vad är det för ursäkt?
Jisses, du är så tråkig, varje dag.
-Om du inte köpt den, ät den inte. -Håll käften.
Du köpte den inte!
Du går mig på nerverna!
Det var den mest intensiva strid mellan syskon jag sett.
-Syskongnabb... -Men du tänkte rätt.
Vi håller det enkelt. Ni två får agera ett slagsmål på gatan.
-Kan ni spela det? -Gangstrar?
Tänk inte för mycket. Kom igen.
Var är mina pengar?
Vad är så roligt?
Kom igen.
Betala.
Okej.
Han vill ha dina pengar, men du bara ler.
Fattar du?
Om det är din rollfigurs val, så är det okej...
HARAJUKU, TOKYO
HARAJUKU HUT NATURAL GRILL & BAR
-Yusuke? Hej. -Hej, hur är det?
-Hur är det? Mår du bra? -Ja.
Tack för att du träffar mig.
-Det är ju klart. -Förlåt att jag kom sent.
Jag bjöd Haruka att spela ukulele i musikstudion jag går till.
YUSUKE AIZAWA, 20 UKULELEARTIST (EDEN KAI)
AVIAN KU, 28 BOUTIQUEANSTÄLLD
Den dagen sa hon att hon inte...
...ser mig som en kärlekspartner.
Jag tror att du gick för fort fram.
Det händer mig ofta, när folk ser mig som en snäll person,
men inte mer.
Har ni bestämt om ni ska på fyrverkerifestivalen?
-Tillsammans? -Jag kanske går ändå.
Om du tror att du blir besviken igen, borde du inte gå.
Jag vill ha...
...sista minnen av henne...
...och åka till Hawaii utan ånger.
Det skulle vara fint att få det innan jag åker tillbaka.
Gillade du lektionen?
Ja...
Jag hade kul och det var bra träning.
-Haruka gav allt. -Ja, hon är ett proffs.
Hon är helt annorlunda när hon agerar.
Är Haruka hård mot dig?
Hon har inte läxat upp mig...
-Men ni pratade väl? -Ja.
Jag vet att jag inte är bra på att förklara.
Så jag tror inte att hon förstod mig.
Jag tyckte att jag var tydlig med att jag hade stora drömmar.
Men ur hennes synvinkel
lät det som det var ett barns dröm.
Som om jag sa att jag vill bli Spindelmannen när jag blir stor.
Det var så det lät.
Samtalet med henne gjorde att jag började tänka.
Jag pratar om att gå med i Marvel fast jag inte kan engelska.
Så jag funderar på att studera språk nu.
Och såna grejer.
Vad värderar du högst i livet?
Vad jag värderar mest? Det var en svår fråga.
Det har jag tänkt mycket på.
Efter att jag flyttade hit
har jag hört många åsikter om mina karriärval.
Och fast det de har sagt verkar vettigt
är jag inte motiverad att följa dem. Jag undrade om jag är så envis.
Jag tror inte att det är så.
Jag tror att det som är värdefullt för mig är annorlunda för dem.
Karriär är inte det viktigaste för mig.
Det viktigaste för mig är att om jag en dag
har en familj, så ska de inte få lida.
Så arbete är bara ett verktyg som hjälper mig försörja min familj.
Även när det handlade om hur omogen din dröm är,
har fokus alltid varit på jobb.
Det får mig att tro att karriären är det viktigaste för kvinnor.
Som att en mans värde är knutet till vad han lyckas med i arbetslivet.
-Jag fattar. -Jag blev besviken över det.
När jag ser tillbaka kan jag förstå varför du tänker så.
Allt som spelar roll är att vi jobbar. Det är så man blir populär.
Eller hur? Det enda de vill diskutera är jobb.
Det är sant.
-Vi måste verka opålitliga. -Jag antar det.
KAORI WATANABE, 29 ILLUSTRATÖR
SHOHEI MATSUZAKI, 25 SKÅDESPELARE
HARUKA OKUYAMA, 24 SKÅDESPELARE
RUKA NISHINOIRI, 20 FÖRSÄLJARE
-Jag är så hungrig. -Ja.
Vi har bara köttfärs och tortillas.
Va?
Grillad stek och tortillas?
Inte grillad stek och tortillas.
Hon sa köttfärs och tortillas.
Vi kan laga mer tacos med köttfärsen.
-Tacos? -Tacos.
Har vi chilipasta?
Ja?
Hallå, jag är den nya rumskamraten.
Okej, vänta lite.
Det är en kvinna.
Åh, hej.
-Hejsan. -Hej.
Kan jag lämna min väska här?
-Ja, det går bra. -Okej, tack.
-Jag heter Emika Mizukoshi. Ja, Emika. -Emika?
-Emika. -Ja.
-Trevligt att träffas. -Detsamma.
Det här är första gången. Jag är nervös.
Jag är jättenervös.
-Det är ju klart. -Hon har mer orsak att vara nervös.
Vad jobbar du med?
-Jag går på universitetet. -Okej.
-Så du är runt 18 år? -Nej.
Jag är 21.
-Ni är i samma ålder. -Jag blir snart 22.
-Hon är två år äldre. -Hoppsan.
EMIKA MIZUKOSHI, 21 STUDERANDE
-Blev du 20 i år? -Jag blir 21.
-Du är ett år yngre. -Bara ett år.
Hmm...
Hej.
-Det här är så nervöst. -Förlåt, jag hjälper inte.
Förlåt för att jag gör dig mer nervös.
-Har du ätit lunch? -Inte ännu.
Vi pratade precis om hur hungriga vi är.
Ska vi äta lunch?
-Låter bra. -Vi äter.
I så fall åker jag och handlar.
-Ska jag följa med? -Nej.
Du kan väl ge henne en rundtur?
-Visa henne tjejernas rum. -Det kan vara...
-Det kan vara stökigt där. -Tack.
-Den är jättetung. -Hjälp henne, Ruka.
-Den är seriöst tung. -Jag bär dem.
Tack så mycket.
-Går det bra? -Tack.
-Så gullig. -Emika!
-Hon är smal. J.F. Oberlin University. -Slank.
-Undrar hur hon är. -Det undrar jag också.
-Emika. -Vi kan inte säga mycket om henne ännu.
Emika är ett så vräkigt namn.
Jag tror hon har en vild sida.
-Hon verkar snäll och vänlig. -Gör hon?
-Hon är nog mer den vilda typen. -Svårt att säga.
Innan vi glömmer, jag blev imponerad över Kaoris vernissage.
-Det var en stor succé. -Det var en bra lokal.
Jag trodde det var kö till bobate.
Hon är lika populär som bobate.
-Svårt att vara relevant i Omotesando. -Ja.
En så proffsig grej måste vara bra för att lugna hennes ångest.
Haruka lyckades med att få Ruka att prova på en workshop.
Hon försöker få honom att komma närmare Marvel.
-Han kunde inte sluta fnissa. -Ja.
Han måste ha varit generad.
-Håller med. -Vill han inte bli skådespelare?
Han har tydligt sagt att det inte är hans slutmål.
Han vill bara skjuta spindelväv ur händerna.
Man han sa att det var kul,
så förhoppningsvis tänder det hans intresse för skådespeleri.
Hur som helst är det ett stort missförstånd.
Haruka ger honom samma råd igen,
för som han sa, han är inte bra på att förklara.
-Det är så han ser det. -Det är också en stor fälla.
Det är svårt att nå honom...
Shoheis teori var också...
Hans tanke att kvinnor bara bryr sig om karriär och...
Att kvinnor attraheras av karriären.
-Så är det inte... -Har kvinnorna nånsin sagt det?
-Hans antaganden är ganska fel. -Ja, han fattar inte.
De säger inte: "Jobba hårdare."
De frågade om deras stora visioner för livet,
eller vilken karriär de är intresserade av.
Så alla råd har gått dem båda rakt över huvudet.
-Inte en enda idé. -Nix.
Shoheis attityd till jobb är...
Han vill bara tjäna tillräckligt för att inte svälta.
Han är glad över att ha några projekt som ger honom nog med pengar
-för att försörja en familj. -Det är väl bra.
För honom är tid med familjen viktigast.
-Det är inget fel på det. -I teorin är det bra.
Men när han pratar om att han vill jobba i olika branscher
så låter han högtflygande.
Som om han står över de andra och har alla chanser i världen.
Det ser inte bra ut när han har näsan i vädret
mot dem som vill fokusera på ett enda område.
Det är sant.
Han borde vara öppen för andras val.
Hans självkänsla är uppblåst.
När han ser andra bråka tänker han:
"Har ni inget bättre att vara arga på?"
Han uppför sig som om han vet allt.
Han är en god person, men han har sina cyniska stunder.
-Det kan väl hända vem som helst av oss. -Vi är bara människor.
-Ingen är perfekt. -Så sant.
-Och han har felfri hy. -Är det viktigt?
-Ruka har också felfri hy. -Ja.
Han är så vacker framifrån.
Du tröttnar aldrig på honom.
I första scenen utbrast du: "Han är så sexig", minst tre gånger.
Folk har sagt att det är motbjudande att jag gillar honom.
-Jag är hemma. -Välkommen.
-Det är så varmt. -Vi lagar mat.
-Tack för att du handlade. -Ja.
-Gillar du tacos? -Ja.
Ni borde umgås.
Jag tar hand om maten.
Okej.
Jag måste hacka löken först.
-Jag kan göra det. -Tack.
Söker du jobb?
-Jag tänker börja nästa år. -Okej.
Jag planerar att ta en termin ledigt på hösten.
Vad ska du göra då?
Jag hoppas kunna resa.
Hör du till en talangagentur?
-Nej. Jag är bara en vanlig... -Okej.
...universitetselev.
Du är också nervös, eller hur, Ruka?
-Ja, du har inte sagt mycket. -Nej, jag är inte nervös.
-Kan man äta den här? -Ja.
Man kan äta alla delar av huvudsallad.
-Har du föreläsningar idag? -Nej, jag behöver sällan gå.
Vårterminen tog precis slut och det är sommarlov.
Men under terminen hade jag bara lektioner två dagar i veckan.
Så varje vecka hade jag fem dagars semester.
-Det är nåt som luktar gott med dig. -Jaså?
Jag brukar ha parfym, men jag märkte
att jag glömde den idag.
Men jag kände nåt.
-Var det bara jag? -Jag kände ingenting.
Det är nog din fantasi.
-Det ser jättegott ut. -Jag hoppas det...
-Dejtar du nån? -Nej, jag är singel.
Hur länge har du varit singel?
-Ungefär ett och ett halvt år. -Jaså? Det var ett tag.
Vad för slags person gillar du?
-Jag gillar att vara den som jagar. -Jaså?
Gillar du inte att bli ompysslad?
Jag tror inte det. Det kan vara jobbigt.
Har du dejtat nån i skolan?
Nej, jag brukar dejta äldre.
Jaså?
Hur många år äldre?
Den äldsta var... sju år äldre?
Jag tror det var sju år äldre när jag gick första året i högstadiet.
-Va? -Jag gick första året i högstadiet
och dejtade en sistaårselev i college.
-Gillar du äldre? -Jag har inga begränsningar.
Men jag gillar inte bara äldre.
-Smaklig måltid. -Det är så gott.
När fyller du år?
-Min födelsedag är i februari. -Våra födelsedagar kan vara nära.
-Så du är Fiskarna? -Jag är Vattumannen.
Vad är din blodtyp?
Jag har typ A.
-Har du bara sett tjejernas rum? -Ja.
Det finns en uteplats på taket också.
-Vill du ha en rundtur? -Ska vi?
Jättegärna.
Visa mig runt.
-Okej, turguiden. -Är jag guiden?
-Varsågod. -Vad är klockan?
Lite över två, så jag måste iväg.
-Jag också. Jag har en grej. -Ska du gå?
Jag glömde nästan att jag har planer med en vän.
-Vi ses senare då. -Ja.
-Ursäkta. Ses vi ikväll? -Ja.
-Wow. -Det här är spelrummet.
Det här är den ökända...
-Vilka fluffiga kuddar. -Eller hur?
Vi ser på filmer och spelar spel här.
Det är så fint. Vi kunde...
Det är rätt coolt.
Mitt intryck av programmet är att alla umgås som en grupp.
Det verkade så kul.
Vi brukade se avsnitt av Terrace House tillsammans.
-Wow. Det är så varmt. -Här är det.
-Det är verkligen varmt. -Ja
Det är kul att dricka här på kvällen.
-Kan du dricka? -Jag dricker inte alls.
Du är redan röd.
Jag rodnar lätt.
-Jag också. -Du verkar kunna dricka mycket.
Jag blir röd, men jag kan dricka ganska mycket.
Hoppas du hitta kärleken?
Det skulle jag vilja.
Jag har inte varit kär på så länge att jag längtar.
Du sa att det var för ett och ett halvt år sen.
Det gick jättefort.
Ska vi... Oj, en insekt!
-Gillar du inte insekter? -Nej, det var...
-Var det en mal? -Jag tror det.
Jag gillar inte malar, men fjärilar är okej.
-Ska vi gå in? -Ja, det är för varmt.
Fy för insekter.
Har du jobb att göra?
Jag? Ja, några grejer.
Jag höll på med schemat för...
Jag förstår...
Han är här.
Läget? Jag är er nya rumskompis! Hejsan!
Va?
-Vad sa han? -Jag hörde inte.
-Oj. -Ciao.
-Trevligt att träffas, jag är Giuseppe. -Hej.
Ursäkta att jag kommer så sent.
God kväll. Trevligt.
-Se på alla fina ansikten. -God kväll.
-Ursäkta... -Va?
Jag är nervös.
-Trevligt att träffas, jag är Giuseppe. -Hej.
-Jag heter Ruka. -Jag heter Giuseppe.
-Ruseppe? -Giuseppe, men kalla mig Peppe.
-Peppe? -Kalla mig gärna Peppe.
-Du har skorna på. -Jag märkte det också.
Oj, hoppsan.
Vilket utlänningsdrag.
Vilket klassiskt misstag.
Jag ska ställa dem vid dörren.
Jag visste inte om han menade det som ett skämt.
Han glömde ta av skorna. Vilken överraskning.
-En, två, tre... Två till? -Det finns fler.
En av dem kommer imorgon och den andra är snart hemma.
GICK TILL JOBBET -EMIKA
-Den andra nya kom idag. -Får jag träffa dem ikväll?
Vad jobbar alla med?
-Jag är skådespelare. -Skådespelare? Coolt.
-Hur gammal är du? -Jag är 26.
-Så vi är lika gamla? Född -92? -Jag är född -93.
Jag är ett år äldre då.
-Jag skapar manga. -Mangakonstnär?
Du skapar manga. Hurdana historier?
GIUSEPPE DURATO, 26 MANGAKONSTNÄR
-Främst romkom för killar. -Intressant.
-Coolt. -Jag vill gärna läsa dem.
Jag ska visa dig.
Vad gör du?
-Jag jobbar på Murasaki Sports. -Uppfattat.
-Och du? Illustratör? -Jag är illustratör.
-Coolt. -Ni är i en liknande bransch.
-Ja. -Vi kan vara rivaler då.
Rivaler? Jag vet inte...
Lär mig det du kan.
Min nästa manga ska snart publiceras.
Jag ska börja med en serie.
-Har du redan en serie? -Min första.
Hos Big Comic Spirits, veckotidningen.
-Oj, det var stort. -På riktigt?
Till dess jobbar jag som modell för att försörja mig.
-För att betala hyran. -Okej.
När börjar din serie?
Jag vet inte exakt, men nån gång i oktober.
-Det är snart. -Ja, snart.
-Vad handlar serien om? -Den är löst baserad på mitt liv.
Den handlar om en utlänning som flyttar till Japan och...
-Han är mycket nördigare än jag. -Jaså?
Men han är också mycket snyggare.
En dag blir han scoutad till att bli modell.
Och det händer massor och han blir kär.
Han är också oskuld, så...
Han har ingen erfarenhet, så intrigen tätnar.
Jag är italienare så jag vill belysa de kulturella skillnaderna
-mellan Japan och Italien... -Så du är italienare?
-Jag är från Italien. -Okej.
Jag hoppas det blir intressant. Vi får se.
-Okej. -Är du född i Italien?
Ja, född och uppvuxen.
Jag flyttade till Japan för fyra och ett halvt år sen.
-Har du ätit middag? -Middag?
-Har du ätit? -Ja. Jag jobbar som lärling.
Jag kommer nog att jobba där till nästa vecka.
Jag är lärling till en mangakonstnär, Keiko Nishi.
-Keiko Nishi? -Ja, hon jobbar i tjejgenren.
Och de erbjuder mat i studion, så jag har redan ätit.
Jag åt middag där.
-Då måste du vara trött. -Ja, rätt så trött.
-Ska jag visa dig vårt rum? -Gärna.
Spännande att se.
-Vi tar dina grejer... -Det här huset är så fint.
Det är så flott.
Jag förstår varför jag gick in med skorna på nu.
-Jag har bott i Japan ett tag, men... -Glömmer du?
-Nej, det var första gången. -Var du nervös?
Jag har aldrig varit i ett så flott hus, så jag trodde jag var i Europa.
"Jag är i Italien" och så gick jag in.
-Trodde du att du var i Italien? -Jag vet inte.
-Oj. -Jag kan inte fatta det.
Låt mig ta mina grejer.
Jag ska jobba där en stund.
-Wow. -Det är lite rörigt nu.
Ingen fara.
Jag gillar atmosfären.
-Är det en bra atmosfär? -Jag gillar den. Var ska jag...
-Jag sover där. -Och jag där.
Så det betyder...
Ska jag sova i sängen bredvid dig?
Låt oss se. Vad ska vi göra?
-Här? -Överslafen kan vara svårt för dig.
Hur är det?
Det här blir bra.
-Snarkar du? -Nej.
-Jag snarkar väl inte? -Nej, men han pratar i sömnen.
Inte för att det stör mig. Jag blir bara förvånad ibland.
En gång skrek han: "Hallå!"
-Precis så. -"Hallå!"
-Och igår... Ja, igår... -Sluta, på riktigt?
Du frågade: "Berätta varför?"
Det kan vara jobbigt ibland. Snarkar du?
Ja, och jag är här uppe så ni får surroundsound.
Hela huset får höra det.
-Gillar du att dricka? -Ja.
-Ska vi ta ett glas? -Jag kan ta en drink.
-Vi tar en välkomstdrink. -Det gör vi.
Tack.
-Hurra, Peppe. -Jag gillar hans energi.
-Peppe är så glad. -Han verkar vara en fin kille.
-Han lyfte genast stämningen. -Du har rätt.
-Stämningen var trött innan. -Jag kände det också.
Killarna kan knappt prata.
Ja, de kämpade.
De fick inte igång samtalet.
Den italienska attityden är imponerande. Han ändrade direkt på humöret.
Med isbrytaren om att glömma att ta av skorna.
Han visste. De andra skorna stod vid dörren.
-Var det med flit? -Ja.
-Var det ett italienskt skämt? -Precis.
Jag vet det säkert,
för det är Zakiyama-sans signaturdrag.
Märkte ni att han klär sig italienskt?
-Ja. -Han ser ut som en italiensk stadsbo.
Den italienska versionen av Zakiyama-san?
Ja, en mycket snyggare version.
-Det här blir intressant. -En sån karaktär.
-Han verkar så glad. -Jag gillar hans livlighet.
Det är också fint att han har en tydlig vision.
-Han jobbar hårt. -Det är underbart.
Jag vill höra hans åsikt om Rukas dröm
-att jobba med Marvel. -Det blir intressant.
Han kommer att vara snäll. Säga: "Det är en fin dröm."
Han kanske börjar skriva en serie om Ruka.
-Det kan jag se honom göra. -Titeln skulle vara "Nishinoiri-kun".
"Se när han försöker producera spindelväv."
-"Idag ska Ruka..." -"Idag gjorde Ruka spindelväv."
Emika är fortfarande tyst.
-Hon har varit tyst. -Hon är kanske blyg.
-Hon verkar mogen för 21. -Ja.
Äldre killar skulle flockas om hon öppnade en bar.
Ja, hon skulle vara jättepopulär.
Insektshändelsen var speciell, eller hur, Torichan?
-Där tappade du väl intresset? -Ja.
Han hoppade och sa: "Usch, en insekt."
Borde man vara så överraskad över en insekt?
Han hade ingen tur, för det var en mal och han gillar fjärilar.
Jag vet inte. Vad tycker ni?
Vi är alla överens om
att du är den enda som gillar honom nu.
Det påverkar inte alls hur vi ser på honom.
Vi har sett för många underliga händelser före den här.
-Så många. -Varför är malen...
Var det malen som förstörde illusionen?
Den scenen ändrar inte vår uppfattning.
Vi bara tänker att nu var det dags igen.
-Jag är så spänd på att se mer. -Undrar hur Peppes typ är.
-Ja. -Jag vill också veta det.
Tänk om det är en klassisk skönhet som Haruka?
-Det kan jag tro. -Hon är nog hans typ.
Hon verkar kunna bli populär i Europa.
-Jag tror att Haruka skulle gilla honom. -Så klart.
Jag vill se honom leka med hennes hjärta.
Bara en gång. Eftersom hon gjort det själv så många gånger.
-Men han verkar snäll. -Han verkar mycket snäll.
-Mycket sant. -Rara Peppe.
-Ja. -Hans namn börjar bli ett skämt.
-Rara Peppe. -Rara Peppe.
Välkommen.
Jag är hemma.
Vi fick en ny kille i huset idag.
-Jaså? Okej. -Han är i killarnas rum.
-Vill du ha en drink? -Det tror jag.
Här kommer de.
Vem vill ha öl?
-Välkommen. -Tack.
Vi ville ta en drink för att välkomna er.
-Trevligt att träffas. Jag är Giuseppe. -Hej, jag är Emika.
Mitt smeknamn är Peppe.
-Peppe? -Ja.
-Vem dricker? -Vad jobbar du med?
-Jag är mangakonstnär. Jag ritar manga. -Jaså? Wow.
-Skulle den här kastas? -Varifrån kommer du?
-Från Italien. -Okej.
-Växte du upp i Japan? -Den här?
-Nej, jag är född och uppvuxen i Italien. -Slå dig ner.
-Jag glömde att jag stod. -Var ska vi... Är det här okej?
-Jobbar du här? -Du kan flytta på det där.
-Välkommen. -Tack så mycket.
-Skål! -Skål!
-Det är jättegott. Mums. -Ja, så gott.
-Hur gammal är du? 26? -26. Ja.
Ett år äldre än Shohei.
Jag hoppas vi kan bli goda vänner.
Detsamma.
Jag vet att jag säger konstiga saker på japanska ibland,
så rätta mig.
-Du har inte sagt nåt konstigt ännu. -Ja.
-Du får gärna laga mat åt oss. -Du är bra på det, inte sant?
-Jag kan laga mat. -Gör det.
-Jag älskar pasta. -Jag vill smaka på din mat.
-Jag ska laga mat. -Jag gillar också pasta.
-Ruka kan också laga pasta. -Kan du?
Hans signaturrätt är broccolipasta.
Det har jag aldrig hört talas om.
-Men jag vill prova. -Jag uppfann det.
-Är enda ingrediensen broccoli? -Ja.
Men det är så det börjar. Carbonara börjar så också.
-Den görs av rester. -Det visste jag inte.
Det enda som fanns kvar i kylskåpet var pecorinoost och pancetta
och det var så carbonaran blev till.
Så om hundra år blir broccolipasta en basrätt.
-Rukas broccolipasta. -Det...
-En signaturrätt? -En huvudrätt.
-Alla kommer att älska det. -Det ser jag fram emot.
-Lever du då? -Då är du död.
-Jag ska leva tills det händer. -Du måste se det själv.
-Jag studerade italienska på college. -Jaså?
-Men jag har glömt allt. -Du förstår väl "ciao"?
Är "ciao" italienska?
-Ja. -Vilket språk trodde du?
Jag trodde det var nåt som tonåringar säger.
-Uno, due... -Due.
-Tre. -Tre? Quattro.
-Vet du vilken den roligaste är? -Vilken då?
Cinque.
-Det är bra. -Är inte det kul?
-När man räknar till tio... -Japanerna skrattar alltid vid fem.
Ett, två, tre, fyra, sen slutar det med slang för penis.
Började du skriva manga efter att du kom till Japan?
Jag började rita när jag var 16.
-Du har hållit på länge. -Ja.
Japanska förlag...
Jag ringde dem med min dåliga japanska,
stora förlag som Shogakukan och såna,
och de sa: "Kom hit och visa oss."
Bara man kan visa sin talang får man en chans.
-Tittar de på alla bidrag? Oj. -De läste mitt.
Jag var riktigt rörd över att de tittade på mina verk.
Det motiverade mig till att bli mangakonstnär i Japan.
-Wow. -Det är otroligt.
Japan är härligt.
Vet du vad du vill göra i framtiden?
Jag vill vara i en bransch som stöder kvinnors karriärer.
Vilka branscher tänker du på?
-Jag vill bli flygvärdinna. -Låter fint.
-Jag kan se dig som det. -Kan du?
Jag vill jobba med nåt meningsfullt.
Varför ville du komma till Terrace House?
Av en liknande anledning till att jag skriver det jag gör.
Det finns vissa idéer som japaner har om italienare.
Att det är sliskiga raggare.
-De gillar fotboll. -Det stämmer.
Jag vill göra klart vilka stereotyper som stämmer.
Jag vill kunna influera
sättet som japaner ser på Italien och dess kultur.
Så du raggar inte upp tjejer?
-Nej, jag är inte sån. -Intressant.
Jag trodde att italienska killar alltid stötte på tjejer.
-Jag också. -Är du blyg, Peppe?
-Jag är lite blyg. -Jaså?
Jag kan inte prata med nån jag gillar utan att rodna.
-Ska vi gå och lägga oss? -Ja.
-Du måste vara trött. -Ja.
-Okej, vi lägger oss. -Sovdags.
-God natt. -Redo för sängen?
-God natt, allihop. -God natt.
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis